Stereotaktická operační technika v terapii bolesti - historie asoučasné možnosti
2013
Terapie bolesti se stala soucasti funkcni stereotakticke
neurochirurgie casně po provedeni prvni stereotakticke operace
mozku v roce 1946. Cilem stereotaktických výkonů v terapii
bolesti je ovlivněni struktur a drah zodpovědných za přenos
bolestivých stimulů a davajicich podklad emocnim procesům
spojeným s vnimanim bolesti. Podobně jako u dalsich
stereotaktických funkcnich výkonů (poruchy pohybu,
farmakorezistentni epilepsie, psychiatricka onemocněni) je
možne stereotakticke operace v terapii bolesti rozdělit na
skupinu výkonů lezionalnich – destrukcnich (anatomicka
destrukce cilove struktury – nejcastěji elektrotermokoagulaci)
a stimulacnich – neuromodulacnich (ovlivněni zvolene oblasti
elektrickou stimulaci pomoci implantovaneho generatoru).
Podminkou pro využiti stereotakticke operacni techniky v
terapii bolesti byly nove poznatky v oblasti patofyziologie
bolesti, spolehlive stereotakticke operacni systemy, rozvoj
neuroradiologických a elektrofyziologických technik pro
identifikaci cilových struktur a vývoj implantabilnich baterii.
Cilovými strukturami lezionalnich výkonů v terapii bolesti v
historii byly napřiklad struktury michy a mozkoveho kmene,
hypotalamu a hypofýzy, specificka i nespecificka jadra talamu a
oblast cingula. Nevýhodou lezionalnich výkonů je ireverzibilita
destrukce cilove struktury a tedy nežadoucich ucinků výkonu. V
soucasnosti jsou provaděny pouze ojediněle. Výhodou
stereotaktických neuromodulacnich výkonů je minimalizace
rozsahu anatomicke leze a možnost modulace ucinků stimulacni
terapie změnou stimulacnich parametrů. Pocet nemocných se
zavedenou hlubokou mozkovou stimulaci v lecbě bolesti je nižsi
než pocet nemocných stimulovaných pro Parkinsonovu chorobu.
Nejobvyklejsimi cili stereotakticke neurostimulace v terapii
bolesti jsou specificka senzitivni jadra talamu a
periakveduktalni/periventrikularni seda hmota. Meně obvykle je
využiti stimulace zadniho ramenka capsula interna, hypotalamu,
nespecifických jader talamu a cingula. Soucasna data ukazuji na
lepsi efekt stereotakticke neurostimulace u nemocných s
nociceptivni ve srovnani s neuropatickou bolesti. Nejzavažnějsi
komplikaci je nitrolebni krvaceni, infekce a mechanicke
naruseni systemu. Pro indikaci funkcniho stereotaktickeho
výkonu u nemocných je nutne zdůraznit interdisciplinarni
charakter terapie neztisitelne bolesti s vedouci ulohou
specialistů algeziologů po vycerpani mož- nosti soucasne velmi
propracovane efektivni medikamentozni terapie a různých
invazivnich algeziologických technik.
- Correction
- Source
- Cite
- Save
- Machine Reading By IdeaReader
0
References
0
Citations
NaN
KQI